Відновлення військової техніки зв’язку з бойовими пошкодженнями - Сакович , Лев; Рижов , Євген; Курята , Яна; Гиренко , Ігор; Настишин , Юрій (Військово-технічний збірник, 2023)
Під час ведення бойових дій військова техніка зв’язку може отримувати пошкодження різного ступеня. Це можливо також при аварійних пошкодженнях під час польових навчань або при порушенні технології консервації в процесі постановки техніки на довготривале зберігання, а також при невідповідності умов зберігання встановленим вимогам. В наведених випадках техніка отримує кратні (множинні) дефекти, усунення яких виконують поетапно: спочатку дефектація, а потім діагностування. У статті вперше пропонується підхід до раціонального розподілу зусиль між етапами при роботі бригади фахівців, що дозволяє мінімізувати середній час відновлення працездатності пошкодженої техніки зв’язку. При цьому використали сучасні досягнення в галузі технічної діагностики і метрології, досліджено можливість комплексного застосування видів групового пошуку дефектів, що не враховано у відомих роботах. Отримано функціональні залежності і формалізовано порядок визначення окремих етапів для мінімізації загального часу відновлення працездатності пошкодженої техніки зв’язку. Наведено приклади використання отриманих результатів і оцінка впровадження в практику військового ремонту в польових умовах. Запропонована блок-схема алгоритму розрахунку розподілу часу дефектації і діагностування при усуненні кратних дефектів військової техніки зв’язку різними способами. Зазначено, що використання запропонованого процесу формалізації раціонального розподілу зусиль бригади фахівців апаратної технічного забезпечення при відновленні військової техніки зв’язку зі слабким ступенем пошкоджень дозволяє у кожному конкретному випадку залежно від реальних умов ремонту отримувати рекомендації щодо досягнення мінімального часу відновлення працездатності. Встановлено, що використання отриманих результатів дозволяє скоротити середній час відновлення пошкодженої військової техніки зв’язку за рахунок раціонального розподілу зусиль фахівців між етапами дефектації і діагностування від 8% до 25%.